Mel Gibson a Passió című film forgatásán (Fotó: Wikipédia)
A 2024-es év lehetőséget ad Boldog Emmerich Anna Katalinra emlékezni születésének 250. évfordulója és halálának 200. évfordulója alkalmából.
Emmerich Anna Katalin 1774. szeptember 8-án, Szűz Mária ünnepén született a németországi Flamske-ben, egy parasztcsaládban. Szülei, Bernard Emmerich és Anne Hiller szegény, de nagyon jámbor, vallásos emberek voltak. Gyermekkorától fogva szobalányként és varrónőként dolgozott, míg 29 évesen belépett a dulmeni ágostonrendi kolostorba.
Élete korai éveiben is voltak különleges természetfeletti ajándékai, elragadtatásai és víziói Krisztusról, a Boldogságos Szűzről, az őrangyaláról és nagyon sok szentről. Habár soha nem részesült oktatásban, Anna mégis nagyon értelmes volt, jó volt az emlékezőképessége, és úgy tűnt, értette a latin nyelvet már kiskorától fogva.
Ő maga így számolt be erről:
„Körülbelül 4 évvel a kolostorba lépésem előtt, 1798-ban történt. A Cosefeld-i jezsuita templomban voltam, dél körül járt az idő. A kereszt előtt térdeltem, elmerültem az imában, amikor hirtelen erős, de kellemes forróságot éreztem a fejemben, majd megláttam isteni Jegyesemet fénybe öltözött fiatal férfi képében, ahogy az oltártól – ahol a tabernákulumban az Oltáriszentséget őrizték – felém lépett.
Bal kezében egy virágokból álló koronát tartott, jobb kezében egy töviskoronát, és megkérdezte, hogy melyiket szeretném. A töviskoronát választottam. A fejemre tette, én pedig mindkét kezemmel a saját fejembe nyomtam. Aztán eltűnt, én pedig szinte elviselhetetlen fájdalmat érezve maradtam magamra.
Másnap a homlokom és a halántékom nagyon feldagadt, és szörnyen szenvedtem. A fájdalom és a duzzadás gyakran visszatért, néha egész napokon és éjszakákon át. Nem vettem észre, ha véres lett a fejem, amíg a társaim nem szóltak, hogy jobb lenne tiszta sapkát tenni, mert az enyém vörös foltokkal borított. Nem árultam el nekik semmit, pedig szerették volna tudni, mi történt a fejemmel, amikor segítettek rendbe szedni magamat és látták, hogy folyik belőle a vér. Néma maradtam még akkor is, amikor beléptem a kolostorba, ott csak egyvalaki vette észre a vérzést, de ő soha nem árulta el a titkomat.”
![](http://felvidek.ma/wp-content/uploads/2024/09/Anna_Katharina_Emmerick_-_Gabriel_von_Max_1885.jpg)
Gabriel von Max 1885-ös festménye: Emmerich Anna Katalin, részlet (Fotó: Wikipédia)
1812. augusztus 28-án, Szent Ágoston ünnepén, Jézus megjelent neki látomásban, és egy kereszt alakú sebhelyet hagyott a szíve fölött. Még ugyanabban az évben, különösen 1812. december 29-én, kb. 15 órakor súlyos betegen, de extázisban, kitárt karokkal feküdt az ágyán kis szobájában, az Úr szenvedéseiről elmélkedve, és könyörgött Neki, hogy engedje meg, hogy Vele szenvedjen. 5 Miatyánkot imádkozott el az 5 Szent Seb tiszteletére, és érezte, hogy egész szíve szeretetben ég. Majd meglátott egy fényt, mely az ő irányában ereszkedett alá, és a fény közepében felismerte a keresztre feszített Megváltó gyönyörű alakját, amint sebei ragyognak a belőlük áradó erős fénysugaraktól. A szívében túláradt az öröm és a mély szomorúság is a szent sebek láttán, és a vágy, hogy részesülhessen az Úr szenvedéseiben, óriásira nőtt. Aztán Jézus kezéből, lábaiból és oldalából nyílként, vérszínű hármas sugarak indultak ki, és átdöfték Anna kezét, lábát és jobb oldalát.
1813-ban Annát 5 hónapon át vizsgálta egy orvosi és egyházi hatósági csoport, végül úgy ítélték, hogy Anna mentálisan igen szilárd, és semmiféle orvosi vagy ideiglenes magyarázatot nem találtak a stigmáira.
![](http://felvidek.ma/wp-content/uploads/2024/09/emmerich-szobaja-1024x768.jpg)
Emmerich Anna Katalin szobája (Fotó: Wikipédia)
Attól a pillanattól kezdve, hogy a szent sebeket megkapta, egészen haláláig, Emmerich Anna Katalin többé nem vett magához szilárd ételt, kivéve a Szentostyát. Valójában, amikor megpróbált enni vagy inni, a teste azonnal úgy reagált, hogy mindent kihányt, bármikor is fogyasztott ételt, még ha csak húslevest is. A Szent Eucharisztiát azonban fogyaszthatta, és étrendje csak az Eucharisztiából állt.
1819-ben magas rangú világi hatóságok vettették alá vizsgálatoknak. Minden ismerősétől elszakították, és külföldre költöztették. „Imposztor”-ként beszéltek róla. Három hétre bezárták, és 24 órás megfigyelés alatt tartották – őrei 6 óránként cserélődtek. De hiába telt az idő, Anna nem nyúlt ételhez, és ugyanúgy véreztek a stigmái, annak ellenére, hogy azért imádkozott, hogy megszűnjön a vérzés és elengedjék. Három héttel később frusztrált fogvatartói megengedték, hogy visszatérjen dülmeni otthonába.
A stigmák által okozott sok felfordulás és látványossággá válás miatt Anna azért könyörgött az Úrhoz, hogy távolítsa el a látható sebeket, és ezt a kérést egyre gyakrabban megismételte. Így végül – 1819-től kezdődően – élete utolsó hét évében a sebek egyre kevésbé voltak láthatóak, kivéve a nagy katolikus ünnepnapokat. Ilyenkor a sebek ismét láthatóvá váltak, és folyamatosan véreztek, ez így volt minden Nagyböjti időszakban, különösen Nagypéntekeken.
![](http://felvidek.ma/wp-content/uploads/2024/09/Emmerich-konyv.jpg)
Emmerich Anna Katalin betlehemi látomása nyomán készült könyv (Fotó:
Wikipédia)
Anna látomásokban írta le Jézus szenvedéstörténetét a Mi Urunk Jézus Krisztus kínszenvedése címen. A könyv alapján készült el a Passió forgatókönyve 2004-ben az Oscar-díjas Mel Gibson tollából, majd a világsikerű filmje, a Passió. A film megrázó erővel jeleníti meg Jézus Krisztus utolsó tizenkét óráját. A film nagy vitát váltott ki. A pozitív kritikái közt olvasható, hogy a Passió az emberiség legnagyobb hatású történetének feldolgozása nagyszerű és megalkuvást nem ismerő filmalkotás. Lenyűgöző képi világa és Jim Caviezel ihletett alakítása teszi mesterművé.
A Máriáról szóló látomásai „A Boldogságos Szűz Mária élete – Boldog Emmerich Anna Katalin látomásaiból” című könyvben vannak lejegyezve.
1891-ben Anna Katalin leírta Szűz Mária házát, a házat, ahol állítólag Szűz Mária élete végéig élt – ezen látomás alapján indult el egy csapat lazarista pap a törökországi Izmirbe, hogy megpróbálja megkeresni azt a helyet, amelyet Anna Katalin leírt, vagy pedig, ahogy közülük az egyikük gondolta, hogy bebizonyítsák, hogy Emmerich Anna Katalin tévedett.
A lazarista papok két forró nyári napot töltöttek Efézus környékén és kutatásuk során találtak egy forrást egy kis kápolna romjainál, pontosan úgy, ahogy Boldog Emmerich Anna Katalin leírta.
![](http://felvidek.ma/wp-content/uploads/2024/09/Emmerich-szuzmaria-haza-Effezusban--1024x678.jpg)
Mária háza Efezusban (Fotó: Wikipédia)
Az ezt követő ásatások során megállapítást nyert, hogy a kápolna nem korábban épült, mint a hetedik században, de ennek egy részét egy sokkal régebbi épület alapjaira emelték, amit olyan anyagokból építettek, melyeket a régészek szerint az első évszázadokban használtak.
Emmerich Anna Katalin 1824. február 9-én halt meg. Csak élete utolsó öt évében kezdte leírni vízióinak történetét, amelyek sok könyv alakban megjelentek. 2004. október 3-án a II. János Pál pápa boldoggá avatta.
Forrás: Wikipédia, Emmerich Anna Katalin élete
(Berényi Kornélia)